AVLYSSNAREN
Godkväll.
Tack.
Mötet på Fleuret är imorgon eftermiddag. Jag behöver dokumenten imorgon bitti.
-Imorgon bitti? -Ja.
-Har inte monsieur Pelissier sagt det? -Nej.
-Men det ordnar sig. Det blir färdigt. -Tack. Trevlig kväll.
Hej, detta är Etiennes röstbrevlåda. Lämna ett meddelande. Tack.
Det är Duval. Jag vet att det är sent, men ring tillbaka när du hör det här.
Pernot vill ha Fleuret-dokumenten imorgon bitti.
Jag hittar inte kvittona på alla dina bokningar.
Okej? Ring mig. Tack.
Hej, detta är...
Imorgon ska du och jag ha ett samtal, för det här är inte klokt.
Dina papper är en enda röra. Jag kan inte arbeta så här.
Två år senare
Jag kan inte sova.
Jag har en konstant klump i magen.
Som en rädsla för att något ska hända,
men inget händer.
Doktorn rekommenderar att jag ska idrotta för att må bättre.
Men jag tror att jag måste hitta ett jobb.
Ett sammanhang. Jag har hamnat alltför mycket utanför.
Jag behöver nåt som utmanar både kropp och hjärna, precis som alla andra.
Varsågod. Du har förtjänat den.
Ett år av nykterhet. Grattis.
Jag har arbetat med olika mjukvaror.
Jag kan säkert anpassa mig till de system som företaget använder.
Avdelningschefen monsieur Thuillier är 32 år.
Skulle ni ha svårt för att arbeta under någon som är yngre?
Inte alls.
Om ni väljs ut i första gallringen blir nästa steg att träffa honom.
Dessförinnan vill vi ha referenser från samtliga kandidater.
Fyll i kontaktuppgifter för ett par personer från er förra arbetsplats.
Jag brukar inte behålla kontakten med folk.
Det är en väsentlig del i rekryteringsprocessen.
-De Grugy. -Hej, hur mår du?
-Bra. Och själv? -Bara bra, tack. Hur mår Marion?
Vi separerade för ett tag sen. Ska du gå på mottagningen?
Nej, jag ska hinna med ett flyg.
-Är du kvar på pappas firma? -Ja. Jag har expanderat globalt.
Jag investerar nu i fabriker i Brasilien.
Vad sysslar du med?
Jag jobbade för ett försäkringsbolag, men nu är jag arbetslös.
Uppsagd? Det var tråkigt att höra.
Ingen vill investera i Frankrike numera.
-Klarar du dig? -Javisst. Inga problem.
Låt oss ta ett glas nån gång snart. Det vore trevligt.
Tack.
-Jag måste gå. Vi ses snart. -Hejdå.
Idag hälsar vi en ny medlem välkommen-Sara.
Välkommen, Sara.
Jaha... Detta är alltså ditt första möte.
Du kan sitta tyst och lyssna, men tveka inte om du är redo att prata.
Idag lyssnar jag helst bara. Tack.
Ge mig sinnesro att acceptera det jag inte kan förändra,
mod att förändra det jag kan och förstånd att inse skillnaden.
Gå och presentera dig för henne.
Det behövs inte. Alice pratar redan med henne.
Jag vill att hon har två kontaktpersoner om hon får problem.
Det är dags att du delar med dig av dina erfarenheter.
Albert bad mig prata med dig.
Du kan nå mig på detta nummer, varje dag, även sent på kvällen.
-Här. -Gör du alltid som Albert säger?
Tack. Men... jag kommer nog inte tillbaka.
Jag tror inte att det passar mig. Gruppkänslan, bönerna...
-Är alla kristna här? -Nej, men vi säger bönen varje gång.
Den har en betydelse för alla, kristna eller inte.
Den hjälper oss att vara ödmjuka inför våra svagheter, och att övervinna dem.
Jag förstår.
Hallå?
-Monsieur Duval? -Ja.
Godkväll. Det är monsieur Clément. Jag ringer angående ett jobb.
-Det är sent. Stör jag? -Inte alls. Hur fick ni mitt nummer?
Rekryteringsfirman gav mig era uppgifter. Söker ni fortfarande efter jobb?
-Ja. -Utmärkt.
Vi söker någon som ni för omedelbar anställning. Jag vill gärna träffas.
-Jaha. Vilket företag arbetar ni för? -Jag ska förklara allt.
Är ni tillgänglig för en intervju imorgon?
Vårt kontor ligger i Topazhuset vid La Défense.
-Imorgon lördag? -Ja.
Jag är tyvärr väldigt uppbokad. Klockan 11.30?
Okej. Kl. 11.30.
-Vad sa ni att ni hette? -Clément.
Vi ses imorgon, monsieur Duval.
Monsieur Duval? Var snäll och följ mig.
Goddag.
Er senaste anställning var hos Verdon-Pernot, stämmer det?
Ja.
Vad sa de där om monsieur Duval? Hade ni ett gott rykte?
-Hur menar ni? -Vad tyckte era kollegor och chefer om er?
De såg mig nog som seriös och punktlig.
-Varför slutade ni? -Jag hade hälsoproblem.
-Är ni frisk nu? -Ja.
Varför har ni inte arbetat sen dess? Föredrar ni att leva på bidrag?
Nej, jag kunde helt enkelt inte hitta nåt jobb.
-Finanskrisen... -Och vad gäller politiken?
Står ni åt vänster eller åt höger?
Jag röstar inte. Politik intresserar mig inte.
Vill ni inte vara delaktig i landets framtid? Är ni inte patriot?
Jo. Givetvis är jag det. Jag har gjort militärtjänst.
Jag behöver omge mig av personer som har en stark anknytning till Frankrike.
Jag är chef för en övervakningsverksamhet som tillgodoser nationens intressen.
Vårt uppdrag är att observera vissa personer.
Sådana som behöver skyddas, eller som utgör ett hot mot Frankrike.
Ert jobb består i att transkribera inspelade telefonavlyssningar.
Jag har ett visuellt minne, så jag behöver allt nedskrivet.
Inspelningarna måste transkriberas i sin helhet, så utförligt som möjligt.
Jag behöver en person som är noggrann och snabb på att skriva.
Jag passar nog inte för jobbet. Titta på min resumé.
Jag har läst den. Bokföring kräver noggrannhet och precision.
Det är det jag eftersöker. Inte bara skrivhjälp.
Jag vill kunna förlita mig på någon med erfarenhet och god arbetsmoral.
Det är ett omfattande jobb.
Verksamheten har en strikt tystnadsplikt.
Ofta motarbetas vi dock av tekniken.
Jag misstror den digitala tekniken, som gör dataflödet okontrollerbart.
Därför har jag alltid föredragit papper och skrivmaskin.
-Skrivmaskin är väl inget problem för er? -Nej.
Lönen är 1 500 euro per vecka.
I gengäld förväntar jag mig ett klanderfritt arbete.
Om ni skulle stöta på problem som ni inte kan lösa på egen hand,
-vem ber ni då om hjälp? -Ursäkta?
Om ni måste fatta ett svårt beslut, vem skulle ni då be om hjälp?
Jag tror att jag skulle fatta beslutet på egen hand.
FRANKRIKE ÄR TILLBAKA
Philippe Chalamont,
ni menar att den mauritiska gisslansituationen saknar transparens.
Absolut. Det är jag inte ensam om att tycka.
Jag bekymrar mig för familjerna. Jag tänker på dem.
Regeringens tystnad är oacceptabel.
Varje morgon när ni anländer ska ni öppna gardinerna.
Och på kvällen drar ni för dem. Det är mycket viktigt.
Er arbetstid är från 9 till 18. Detta måste ni förbehållslöst respektera.
Ni får därför varken börja sent eller jobba över.
Gå inte ut under dagen, inte ens på lunchen.
Om ni skulle bli klar tidigare måste ni ändå vänta till 18 innan ni går.
Det är strängt förbjudet att röka i lägenheten.
Var extra diskret när ni kommer och går.
För inget oväsen, utmärk er inte och öppna inte för någon.
Alla inspelningar är numrerade. Inkludera numret i varje transkribering.
Lägg dem på hög i rätt ordning.
Om ni skriver fel ska ni förstöra pappret i dokumentförstöraren.
-Har ni mobiltelefon? -Ja.
Ta inte med den till arbetet. Lämna den hemma.
-Okej. -En sista sak...
Tala inte till någon om ert arbete.
Allt ni gör för mig är konfidentiellt och måste så förbli. Uppfattat?
Men om någon frågar måste ni svara.
Ni får inte göra dem misstänksamma eller nyfikna.
Vad ska jag svara?
Nåt i likhet med det personen i fråga antar att ni gör.
Var kortfattad och avsluta meningarna med en punkt.
Det bör förhindra vidare samtal.
Hur kontaktar jag er om jag får problem?
Det får ni inte om ni följer instruktionerna.
Hallå?
-Hej, Philoména. -Hej, madame.
Ta Quentin till tennisen kl. 15.30...
-...och hämta honom kl. 17. Uppfattat? -Ja, madame.
Vi ses ikväll, Philoména.
Slut.
Börja äta utan mig.
-Kommer du inte? -Nej. Redaktionsmötet är kl. 17.
Hon har inte gjort nåt fel. Vi har gått igenom det här.
Vi har haft Chalamont på förstasidan tre gånger. Det är lite väl mycket.
Han låter inte älskarinnan ruttna på departementet.
Han skaffar jobb åt henne.
Vi måste hitta två lösningar.
Vår egen och en annan mycket mörkade lösning.
Kanske det. Vi ses imorgon.
Är ni ny i huset?
Lustigt att vi inte har träffats trots att vi bor på samma våning.
Jag bor inte här. Jag är bara här tillfälligt.
Var det er jag hörde skriva på maskin?
-Författare? -Nej, översättare.
Hallå?
Du måste ringa polisen.
-Det vill jag inte. -Du måste göra en anmälan.
Jag vet inte ens vad han heter.
-Drack du mycket? -Nej...
Inte?
Lite grann.
Det blir alltid så här.
Jag dricker lite... och så blir det så här.
Jag tog med honom hem. Allt var bra.
Vi tog några glas till. Vi skrattade mycket.
Sen satte han på musik jättehögt.
Jag bad honom sluta, men han fortsatte.
Sen eskalerade det.
Jag bad honom gå. Han vägrade och blev arg. Jag med.
Jag kastade ett glas på honom. Han knuffade omkull bordet.
-Tack. Det var snällt. -Jag måste gå till jobbet.
-Är du okej? -Du säger inget.
-Vad vill du att jag säger? -Jag trodde att du skulle skälla på mig.
Nej. Jag finns här om du behöver mig. Det är min roll.
Du får talet två timmar före mötet. Det är ett scoop.
Det är för nära valet. Vi behöver marginalväljarna.
Ja, vi har godkänt dokumenten. Deras skatteexperter...
Vi ägnar tid åt att analysera opinionsmätningarna
istället för att blåsa liv i kampanjen.
Tre morgonprogram ville ha honom, men jag fick honom att välja ditt.
Det bör komma ut nåt om budgeten den här månaden.
Utnyttja alla dina kontakter.
Be honom hämta sitt visum.
Jag går bara vidare med en partner. Det är för riskabelt annars.
Monsieur Al-Shamikh, ni måste gå på förhandlingen.
Jag kan betala finansdepartementet, men jag betalar en rimlig summa.
-Vad betyder det? -Att vi behöver en kapitalökning.
Som partiets kassör i 10 år lär han inte bli glad.
-Är det bra? -Ja. Jag väntade på dig.
-De har säkert börjat. -Jag vet, men jag ville träffa dig.
Jag vill tacka dig. Det är allt.
-Kom på mötet. -Är det en order?
Kom ihåg: Rökning förbjuden Var mer diskret
Var resonabel, monsieur Al-Shamikh.
Ni är under utredning, så ministern kan inte ta emot er.
Ordna ett möte. Jag har saker att säga honom.
Han känner till situationen. Vad mer kan sägas?
Jag har information om de tre franska gisslan i Mauritius.
Vad har det med er att göra?
Jag ledde samtalet med terroristernas representanter.
Men ni anlände ju för nio månader sen. Gisslan är ännu inte fri.
Monsieur Labarthe, jag är en företagsam man.
Jag antecknar allt i anteckningsböcker.
Mycket av det bör vara av stort intresse för era chefer.
I synnerhet under en valkampanj.
Visa mig anteckningsböckerna. Jag kommer idag.
Kommer inte på fråga. Jag vill tala med ministern.
Kom ihåg: Rökning förbjuden Var mer diskret
En sista påminnelse: Rökning förbjuden
Jag förstår inte vad ni menar, eftersom jag respekterar...
...era instruktioner...
Monsieur Al-Shamikh, jag har frågat utrikesdepartementet.
Ni var inte inblandad i gisslanförhandlingen.
Jag arbetade inte för dem.
Berättade de vad de har dolt för media och för det franska folket?
Att de inte hade kontakt med terroristerna på mer än nio månader?
Det gjorde de inte, va?
Monsieur Labarthe, alla vill inte att gisslan ska släppas.
Det finns motarbetande krafter...
Kanslichefen kommer att träffa er. Det är det bästa ni kan hoppas på.
Jag vill att min advokat närvarar.
-Jag kollar om det går bra. -Vänta.
Hallå? Hallå?
Jag vill att min advokat närvarar.
-Jag kollar om det går bra. -Vänta.
Hallå? Hallå?
Slut.
Släpp gisslan fri! Vi får inte glömma dem.
-Gerfaut. -Duval.
Så du är vår nya "skrivare".
-Har du gjort kaffe? -Ja.
-Hur går det? Är skrivmaskinen bra? -Ja.
Clément frågade väl om du stod till höger eller vänster?
Hade du svarat att du var kommunist hade du inte varit här nu.
Jag jobbar som volontär på sjukhuset om nätterna.
På så vis är det ingen risk att jag gör nåt dumt.
Jag arbetar, sover, går på mötena... och jag dricker lemonad.
Som sagt, man behöver en väldefinierad struktur som man håller sig till.
Får AA-medlemmar gå på en bar? Passar det in i "strukturen"?
Jag har aldrig varit rädd för att gå till en bar. Jag drack ensam hemma.
Måste man vara ensam i sin "struktur"?
Vi träffas på mötena, men jag vet inget om dig, inte ens ditt jobb.
Det är inte intressant.
Jag förstår mig inte riktigt på dig.
Jag lovar, det finns inget att förstå. Jag är väldigt okomplicerad.
Jag ska köpa cigaretter.
-Säljer ni cigaretter? -Ja.
-Jag har bara de här. -Okej.
-Jag har inget mindre. -Jag hämtar växel.
Moftah Al-Shamikh och hans fru har hittats döda
Den libyske affärsmannen sköt sin fru...
...och därefter sig själv. Han anklagades för skattebedrägeri...
-Jag måste gå. -Vad har hänt?
Inget. Jag är ledsen, men jag måste gå.
Jag vill tala med Clément, men han lämnade inte sitt nummer.
Det är normalt. Han kan inte ha kontakt med alla som jobbar för honom.
Det finns en hierarki.
Vill du ge honom ett meddelande får du gå via din överordnade-mig.
Kan du ge honom det här?
Det behöver inte vara så formellt. Berätta det för mig, jag berättar vidare.
Var snäll och ge honom brevet bara.
Vad innehåller det?
Ut med det, min vän, annars öppnar jag det.
Jag slutar.
Clément väljer sina anställda med omsorg.
Han gör efterforskningar och skapar en akt om var och en.
Han valde dig för att du är perfekt för jobbet.
Nej. Jag vill sluta.
-Varför? -Jag vill sluta, helt enkelt.
-Jag behöver inte förklara mig. -Jo, det måste du.
Det kommer att se märkligt ut.
Idag har vi mycket att göra.
Jag behåller det här, så talar vi om det senare, i lugn och ro.
-När? -Snart. Imorgon, om vi har tid.
Men du och jag har ett problem.
Kaffet du gör varje morgon smakar piss.
Clément förbjuder rökning här.
Hitta nummer sex åt mig. Jag vill genast lyssna på det.
Jag träffar ministern kl. 11.30. Något nytt?
Polisen hittar inget. De lämnade inga spår.
Major Labarthe, vad är kopplingen mellan Al-Shamikh och gisslan?
Vem gav honom i uppdrag att blockera förhandlingen?
Al-Shamikh skrev ner allt han gjorde i anteckningsböcker.
Han gav dokument till sin advokat. Anteckningarna kanske fanns med där.
-Jag vill kolla det. -Håll mig inf...
Ge mig kassetten.
Jag ska ge den till Clément. Vi ses.
Och hur gör vi med styrelsen?
Vi måste förklara situationen för dem...
Vi äter nåt. Du ville ju prata med mig. Jag bjuder.
-Clément lär inte ta det bra. -Hurså?
Han är försiktig. Han vill kunna lita på folk.
Om du sticker när du precis har börjat kommer han att bli misstänksam.
Ursäkta.
Koncentrera dig på jobbet. Gör det väl. Gör som jag säger.
Om en vecka lovar jag att jag pratar med Clément och ordnar det hela.
En till, tack. Vill du ha en öl?
Nej. En cola, tack.
-Dricker du inte? -Inte längre.
Bravo. Viljestyrka. Det respekterar jag.
-Hur många är det som arbetar för Clément? -Bra fråga.
Vi känner till varann, men det finns andra som du aldrig kommer att träffa.
Clément... är smart. Han gör uppdelningar.
Vi har alla en specifik uppgift. Ingen vet vad de andra gör.
Det är ordnat så att han är den första att veta om en länk brister.
Jag har känt Clément i evigheter.
Men jag är en hedersam person, till skillnad från honom.
Han skulle sälja sin egen mor. Han utnyttjar folk och kastar dem åt sidan
när de inte längre behövs.
Jag ska säga dig... Den verkliga frågan inte är vilka som arbetar för Clément,
utan vem som Clément arbetar för. Det är en pyramid.
På varje nivå står en kille som slickar röven på den ovanför.
Vi är hans lakejer, men han är också någons lakej.
Även han gör som han blir tillsagd.
Han tror att han kontrollerar allt, men en dag kommer han att åka på spö.
Det lär komma som en överraskning.
Skit också. Ingen fara. Jag är van vid det.
Vad är det? Ge mig nycklarna. Jag är trött.
Nejdå. Vi måste hämta anteckningsböckerna.
-Där är advokatens kontor. -Va?
Ingen fara, jag har tänkt ut det. Det finns inga kameror, bara larm.
Vi går in, tar anteckningsböckerna och sticker. Det tar max 10 minuter.
-Jag gör det inte. -Det är ingen diskussion, det är en order.
-Du ska bara hålla vakt. -Nej, jag gör det inte, sa jag.
Du rör dig inte.
Du gör exakt som jag säger.
Du vill sluta, jag fattar det. Jag har lovat att ordna det med Clément.
Men till dess har du uppgifter att utföra.
Om du sticker kommer vi att hitta dig. Det vet du.
Advokater arbetar sent.
Dörren.
De har inte satt på larmet. Håll ett öga där.
Säg till om du ser ljus eller hör ljud.
Gerfaut?
Släck ljuset. Duval, ljuset!
Håll fast benen.
Vänta.
Gå till dörren. Jag tar hand om kassaskåpet.
Ut ur min bil! Ut!
Vi är lurade. Här finns inget.
Duval, åk hem och duscha och släng de här kläderna.
Kom till arbetet som vanligt. Se på mig! Lyssna!
Inget har hänt. Om Clément frågar, var du hemma ensam hela kvällen.
Du säger ingenting. Uppfattat?
Gör som jag säger, annars kan det gå illa för dig.
Hallå?
-Hallå? -Var är ni?
Hemma.
Ursäkta den sena timmen, men jag vill genast träffa er.
-Ni menar nu direkt? -Ja.
-Har det hänt nåt? -Inte på telefon.
En bil väntar på er utanför ert hus. Vi ses.
Kom in.
Godkväll.
Sätt er.
Ledsen att behöva störa er så sent. Det var nödvändigt.
Jag måste få klarhet i vissa saker.
-Var finns kassett nummer sex? -Ursäkta?
Imorse fick ni 15 kassetter. Vi fick 14 tillbaka. Nummer sex saknas.
Jag gav den till Gerfaut. Han ville att ni genast skulle lyssna på den.
-Jag gav honom även avskriften. -Har ni gett honom något annat?
-Nej. -Har ni gett honom andra avskrifter?
-Är det nåt problem? -Svara mig.
Han satt bredvid mig, han läste alla avskrifter.
Minns ni innehållet i nummer sex?
Ni är inte i knipa. Ni kan tala fritt.
Varför ville Gerfaut att jag skulle lyssna på den?
Jag vet inte. Transkriberingen går på automatik.
Vad innehöll den?
Det var två män som talade om en utredning
och om att hitta några anteckningsböcker på ett advokatkontor.
-Gerfaut sa att han skulle meddela er. -När träffade ni senast Gerfaut?
-Igår. -När?
Han gick vid sextiden.
-Ni såg inte till honom därefter? -Nej.
-Var var ni tidigare ikväll? -Hemma.
Kom med mig.
Kom ut här.
Jag vet var du var ikväll. Och Duval var med dig.
Nej. Jag arbetar ensam. Jag behöver ingen.
Idiot. Tror du att du är intelligent nog att planera en sån operation?
Du kan inte ens följa order.
Anade du inte att det kunde vara en fälla?
-Det var ingen fälla. -Hur kan du vara så säker?
Jag har anteckningsböckerna.
Allt gick enligt planerna. Anteckningsböckerna låg i kassaskåpet.
Och du hann läsa och analysera innehållet?
Du har alltid underskattat mig.
Namn, nummer och kontonummer är lätta att upptäcka.
Även för en idiot som jag. Särskilt när namnen är välkända.
-Var finns anteckningsböckerna? -Jag känner dig.
Jag vet vad som kommer att hända. Du känner mig... Jag säger inget.
Var jag inte tydlig nog? Ni skulle bara ta order från mig.
Gerfaut arbetar inte för mig. Han har manipulerat er.
Han gjorde det förut, men jag exkluderade honom.
De som inte vet sina gränser ställer alltid till med problem.
Det kommer inte att ske igen.
Och ni, Duval? Ni vet väl era gränser?
Återgå till arbetet som vanligt om två dagar.
Ni är kanske chockad av alla känslor. Men håll det för er själv.
Gnäll inte inför era alkoholiserade vänner.
-Vem arbetar ni för, monsieur Duval? -Jag är arbetslös.
-Var var ni igår kväll? -Hemma.
Varför stod er bil parkerad utanför Lombards kontor igår kväll?
Jag behöver inte visa er videon.
Det var inte jag som dödade honom. Jag skulle inte ha varit där.
Goddag, monsieur Duval. Major Labarthe.
Ni har inget annat val än att berätta allt ni vet.
Vi känner redan till den andra personen, en riktig spökfigur.
Men ni, monsieur Duval, är en kontorsarbetare.
Hur hamnade ni där? Vem arbetar ni för?
Svara.
Han heter Clément. Jag känner honom inte.
-Han betalar mig för att transkribera. -För-eller efternamn?
-Jag vet inte. -Är han fransman?
Var det han som rekryterade er?
Han sa att han var chef för en övervakningsfirma.
Försökte ni inte ta reda på mer?
-Jag behövde jobbet. -Nu är ni skyldig till mord.
-Det var inte jag. -Var är Gerfaut?
Jag vet inte.
Ni måste samarbeta bättre och ge mig riktig information.
Vi har varit i Topazhuset, på våningen ni angav.
Kontoret är tomt.
Det tillhörde Aldoran som sålde det till en investeringsfond.
Där fanns ingen Clément.
-Vems telefon avlyssnades? -Er.
-Under hur lång tid? -Två till tre veckor.
-Vem mer inom underrättelsetjänsten? -Ingen mer, tror jag.
Ge mig namnen på alla andra som avlyssnats.
-Journalister, affärsmän... -Jag vill ha namn.
-Det kan jag inte säga. Jag lyssnar inte. -Men ni transkriberar ju.
Det funkar inte så. Det sker automatiskt.
Hjälpte ni till att döda Moftah Al-Shamikh?
Nej.
-Men de ni arbetar för dödade honom? -Ja.
-Ni vill väl ha anteckningsböckerna också. -De som inte hittades igår kväll?
Det behövs inte. Vi har redan varit på Lombards kontor.
Det finns bara en person som kan förhindra att ni döms till 20 års fängelse-jag.
Som verksamhetschef kan jag besluta om att hemligstämpla er akt och er identitet.
Men jag behöver användbar information.
Annars överlämnas ni till åklagarmyndigheten och döms till fängelse.
Under en väldigt lång tid.
Hallå?
Är det säkert att de inte lyssnar?
Ni kan vara lugn, monsieur Duval, det här är en säker linje.
Ville ni tala med mig?
Jag vet inget mer än ni. Jag förstår inte hur jag kan hjälpa er.
Jag vill hitta Clément. Jag vill veta vem han arbetar för.
Återgå till ert arbete, men från och med nu arbetar ni för mig.
-Hur? -Ge mig kopior av kassetterna varje kväll.
Det är omöjligt, det är för riskabelt.
De vet om jag gör nåt annorlunda. De bevakar mig.
Var diskret. Gör som ni brukar, så går det bra.
-Hur länge måste jag göra det? -I några dagar. En eller två veckor.
Tills vi har identifierat Clément.
-Hur når jag er om det uppstår problem? -I nödfall kan jag nås närsomhelst.
Men allt kommer att gå bra. Ni kommer att beskyddas av mina män.
Hur mår du?
-Vad gör du här? -Inget, jag var bara orolig.
Du gick så plötsligt häromkvällen och du svarar inte i telefonen...
-Hur vet du var jag bor? -Hurså?
-Svara mig. Hur vet du min adress? -Jag skulle inte ha kommit.
-Hur fick du tag i min adress? -Du är galen. Albert gav mig den.
-Släpp mig. -Jag ber om ursäkt. Förlåt!
Tack.
Vad ska du göra när det är färdigt? Sätta det i en ram?
Nej.
Jag brukar röka en cigarett och titta på bilden en stund.
Sen lägger jag tillbaka bitarna och köper ett nytt.
Jag ska gå nu.
Stanna en liten stund.
Om jag frågar hur du fick det svarar du mig inte, eller hur?
Jag ligger illa till.
Hallå?
Ett ögonblick.
Hallå.
Är det säkert att de inte lyssnar?
Ni kan vara lugn, monsieur Duval, det här är en säker linje.
-Ja, hallå? -Låt mig tala med Labarthe.
Vi återkommer om en stund.
Det går inte, hitta honom. Det är bråttom.
Jag kopplar er.
-Hallå? -Ni måste hämta mig. De vet allt.
-Hur? -De avlyssnade samtalet igår kväll.
-Omöjligt. -Jag hörde det nyss!
Lugna ner er. Bara ni har hört inspelningen.
-Och? -Fortsätt som om inget har hänt.
-Fortsätt som avtalat. -De kanske lyssnar på oss nu!
Inget kommer att hända idag. De lyssnar inte på kassetterna före er.
Återgå till arbetet.
-Monsieur Duval. -Nej.
-Jag går inte tillbaka dit. -Glöm inte vår överenskommelse.
Vilken betydelse har det för er? Vad är poängen med det hela?
Ni står under vårt beskydd.
Var är anteckningsböckerna?
Nå?
Han gav mig en order.
Att antingen komma med anteckningsböckerna, eller med dig.
Jag har inte anteckningsböckerna. Det vet han. Jag sa det.
Du ser ut som en trevlig kontorist. Men du är en skicklig lögnare.
Såg du inte kamerorna? Bra jobbat.
Du vet väl vad som händer om man inte har huva på sig?
Hur mår ni?
Vi tar hand om honom.
Mår ni bra? Ni är inte alltför illa tilltyglad?
Var Clément i bilen?
-Gav ni fotona till media? -Ja.
-Vet ni vart de skulle föra er? -Nej.
-Kom. Vi ska låta en läkare undersöka er. -Nej.
Jag kan inte släppa er, det vet ni.
-Ni behöver mig. -Nej.
De tror att ni har anteckningsböckerna.
De kommer tillbaka.
Stanna hemma. De tog henne för att komma åt er. De lär ta kontakt.
Ni måste ha tålamod.
Monsieur De Grugy är inte här. Vill ni lämna ett meddelande?
Nej, jag måste tala med honom. Det är brådskande.
Vi skulle träffas, men jag når honom inte på telefonen.
Företagsklubben För tillväxten
FRANKRIKE ÄR TILLBAKA
Vad gör du här?
Jag ville tacka dig.
-Det är inte läge nu. Jag är upptagen. -Varför gav du mitt namn till honom?
Jag såg att du hade problem.
Jag vet att du är duktig, så jag gav honom ditt namn.
Jag ville bara hjälpa dig. Men det skulle jag kanske inte ha gjort.
-Arbetar du för honom? -Nej.
Jag känner honom lite grann. Vi stöter på varann på möten och resor.
Arbetar han för Chalamont?
-Ring honom. -Ursäkta?
Du hörde mig. Säg till Clément att du vill träffa honom nu.
Nej. 350 gäster kommer snart, så var vänlig och gå.
-Ring honom. -Jag är upptagen.
Gå hem och ta ett glas. Det lugnar nerverna.
Ring honom.
Ring honom själv.
Har ni anteckningsböckerna?
-Har ni hittat Clément? -Ja.
Vi har inte hittat anteckningsböckerna. Al-Shamikh ljög för oss.
Monsieur Duval, utan vår hjälp överlever ni inte.
Hallå?
Det är Duval. Jag har anteckningsböckerna. Släpp henne.
Vi ringer er med instruktioner.
Jag vill ha två krypskyttar med god sikt ovanifrån.
Jag behöver ha radiokontakt. Jag möter dem ensam.
Jag säger "klart" om ni ska göra ett gripande.
Om det går snett säger jag "anfall" för eldgivning.
Parkeringsplan-1
-Vad har ni gjort med henne? -Vi är inga ligister.
Hon tillbringade bara dagen i bakluckan.
Jag har inte anteckningsböckerna, men jag ska ta er till dem.
Det återstår att se.
-Jag vet inte om jag kan lita på er. -Philippe Chalamont.
Ni ville inte att gisslan skulle släppas före valet.
Jag vill veta vem som har anteckningsböckerna.
Jag vill ha information. Vem ska jag möta?
-Inrikes underrättelsetjänsten. -Vem där?
-Labarthe. -Då åker vi.
Förrädare är rakt igenom svaga. Jag antog att ni var mer stabil.
Mer tålig. Mindre ihålig.
-Godkväll, major Labarthe. -Godkväll.
-Ska ni inte ge mig anteckningsböckerna? -Nej.
Jag vill att ni kommer med mig. Jag har män utplacerade överallt.
Har ni inget mer konstruktivt att erbjuda? Vad anklagas jag för?
Mordet på Al-Shamikh och hans fru, illegala telefonavlyssningar, bland annat.
-Klart. -"Illegala"?
Tror ni att underrättelsetjänsten kan avlyssnas utifrån?
Stäng av mikrofonen. Låt mig tala med er.
Dra er tillbaka.
Be era män kliva tillbaka.
-Vad gäller det? -Er framtid.
Inom underrättelsetjänsten klättrar man som bekant inte bara på sina meriter.
Man klättrar genom att bygga upp en portfölj.
När man har information, och det har ni gott om,
så är det bäst att behålla den för sig själv.
Med varje regeringsskifte är det meningslöst att byta ut toppen.
Ens karriär ska inte vara beroende av valresultatet.
Hur kringgick ni förhandlingarna med terroristerna?
Vi ville inte förhindra frisläppandet, bara skjuta upp det.
Oavsett vilken information ni ger er minister
är gapet i opinionsmätningarna för stort för att det ska kunna ändras.
Chalamont kommer att vinna.
Och sen?
Då kontaktar jag er för att diskutera er plats inom organisationen.
Vi hittar säkert en lämplig tjänst.
Det ni vet är ovärderligt. Ni kommer att dra god fördel av det.
Duval stannar hos mig. Såvitt jag vet arbetar han fortfarande för mig.
Anfall!
-Vad hände? -De skulle ha dödat oss.
Vi hade inget val. För bort honom.
Skriv ner hans redogörelse till min rapport.
Vi befinner oss på flygplatsen där de anhöriga till gisslan...
Flygplanet med de tre ingenjörerna bör landa kl. 11.
Slutet på en lång väntan...
President Chalamont bör vara där och välkomna våra landsmän...
Det är presidentens första seger endast två veckor efter valet...
Jag vill förmedla vår glädje och betydelsen av detta för Frankrike.
Jag vill hylla familjerna
som så beundransvärt har genomlevt denna prövning...
Svensk text: S Lundmark